Jag kommer att dö, inte sant?
Det är det jag har försökt säga dig.
Idag-
- just nu.
Så ska det låta.
Nu släpper du in sanningen.
Sanningen.
Eric!
- Nej! - Gör det inte.
Döda mig. Snälla, döda mig.
- Vill du dö? - Nej, men jag måste det.
- Nej! - Jag måste det.
- Släpp henne... - Jag måste dö.
...annars skjuter jag.
- Vad gör du? Pamela! - Så jag kan återvända och uppfylla profetian.
- Om du dör dör jag. - Planen har alltid varit...
...att jag måste dö för allas våra synder.
Men jag kommer att återvända som fredens prinsessa-
- messias.
Jag har sett din framtid, messias-
- och den är inte särskilt ljus.
Du är hemskt tyst.
Vad tänker du på?
Inget.
- Sookie. - Vad då?
Du har det minst tysta sinnet av alla jag känner.
En tyst Sookie är en tänkande Sookie.
En krona för dina tankar.
Det finns en sak jag har funderat på-
- men jag vill inte dra upp allt dåligt-
- särskilt inte nu-
- så jag frågar bara så att jag vet, okej?
Vad är det?
Drottning Sophie Anne-
- hon skickade dig för att hitta mig-
- men vad skulle du göra när du väl hade gjort det?
Sophie Anne visste att drottning Mab hade för avsikt att samla ihop-
- alla feer och halvfeer i världen-
- och föra tillbaka dem till hennes rike och sen stänga alla portalerna för gott.
Mina instruktioner var att träffa dig-
- avgöra om du var fe eller inte och om du var det, vilket hon misstänkte-
- föra dig tillbaka till Sophie Anne-
- så att hon kunde börja...
...avla dig.
Avla?
Jag vet.
Jag menar, jag visste att hon var galen-
- men vad fan?
Vi vill alla ha det vi inte kan få.
Och om vi nekas det länge nog-
- förlorar vi oss själva.
Det ryktades att Sophie Anne var en snäll och kärleksfull vampyr...
...under sina tidiga år. - Jag tvivlar på det.
Som jag sa är det bara ett rykte.
Bara en fråga till och sen lovar jag att jag slutar.
Varför förde du mig inte till henne?
Innan vi träffades hade jag förlorat all min mänsklighet-
- så jag accepterade uppdraget utan betänkligheter.
Men från det allra första ögonblicket vi träffades...
...påminde du mig om hur det kändes att ha mitt mänskliga hjärta.
Problemet var...
...att det bara var ett minne.
Allt jag hade var mörker att ge dig i gengäld.
Nej.
Det är inte sant.
Det fanns kärlek där som jag aldrig hade känt tidigare.
Jag visste inte ens att det var möjligt.
Jag kunde inte ha känt det om du bara hade mörker.
Men det fanns där.
Jag kunde inte undkomma mitt förflutna...
...oavsett hur mycket du fick mig att vilja det...
...eller fick mig att tro på att jag kunde det.
Jag trodde att om jag kunde skydda dig...
...skulle det radera allt jag hade sett och gjort.
Jag var en sån tok.
Nej.
Åh, kära Gud.
Jag är så väldigt ledsen, gott folk.
- Är det okej om jag? - Självklart.
Kan vi hålla det mellan oss...
Staden har gått igenom nog-
- utan att behöva oroa sig över pastorns fru och hennes missbruk.
- Hon är inte hög. - Lafayette, snälla.
Jag säger er att energin vi känner kommer från Tara.
- Vi har inget V kvar i kroppen. - Du tror inte på det...
...men det finns något i marken här som Tara vill att vi ska se.
Lafayette, jag kom så fort jag fick ditt SMS.
Så du är inte hög än, men jag antar att det här är din langare.
Jag behöver träffa Tara igen.
Följ med mig.
Det vet du att jag inte kan.
Ibland måste man ut och resa.
Även om den sker i blindo.
Du sa det själv dagen du satte dig i bilen-
- och körde tills du hittade mig.
Du trodde på mig den dagen.
Jag ber dig att tro på mig igen.
Tack.
Jag ser dig, raring.
Jag hör dig.
Banne mig.
Mamma, den här vägen.
Tara, gör dig klar att äta tårta snart.
- Fick dig. - Orättvist!
Öppna den här.
- Visa Lafayette. - De här är från Sookie.
Farmor gjorde dem.
Kan hon göra några åt mig med?
Den här är från din mamma.
Och din pappa också.
Hej.
Titta här.
Vad händer? Har ni födelsedagskalas?
Jag trodde du sa att han inte skulle vara här.
Ingen sa nåt till mig om nåt födelsedagskalas.
Du sa att du skulle komma hem sent-
- så jag måste ha glömt bort det.
Vad i hela friden är det här?
Åh, det är inget. Jag fick allt från 99 Cents Store.
Det ser inte ut som nån 99-centstårta.
Nej, men jag köpte den för mina egna pengar.
Den smakar inte som nån 99-centstårta heller.
Spring hem allihop nu. Taras pappa behöver lite tid för sig själv.
- Dolde du min dotters födelsedag från mig? - Nej.
- Jag bara... Jag bara... - Du bara vad då?
- Jag vill bara att Tara skulle få ett kalas. - Jag kan se det.
Jag kan se att du ordnade en fest som jag betalade för...
...och du glömde bjuda in mig till. - Gå.
Det känns inte så bra, Lettie Mae.
- Vet hur hårt jag jobbar för pengarna? - Jag vet hur hårt du dricker.
Mamma!
Raring, gå till ditt rum nu.
Din pappa och jag behöver bara prata lite-
- sen går vi till affären och köper en ny tårta.
- Hör du mig? - Var fan är min pistol?
Tara Mae, stick nu!
Åh, Hoyt Fortenberry-
- titta på dig i din amerikanska fotbollströja.
Under tre år lämnade jag aldrig avbytarbänken.
- Åh, är det du som bebis? - Ja.
- Titta hur tjock han var. - Ja.
Och den näsan.
Åh, du hade den gulliga uppnäsan sen dag ett.
- Må våra barn få din näsa. - Vad?
Min är okej, men din är bara för gullig.
Barn?
- Ja? - Vem sa nåt om barn?
Fan, kompis.
Gullet, jag menade bara när och om vi fick...
- Vänta, vad säger du? - Jag säger inte nåt.
Det är bara det att medan jag går igenom innehållet i min mammas liv-
- ser jag inte direkt fram emot att fortsätta traditionen.
Gullet, du har rätt. Förlåt.
Det är fel tillfälle.
Vi pratar om det när du inte är så upprörd...
...och har fått lite perspektiv. - Jag har perspektiv.
Ur mitt perspektiv är allt jävla hemskt.
Man ser alla minnen som inte är goda-
- men ska vara det, och inser alla saker man aldrig sa-
- som aldrig fixades och aldrig blir det.
Varför skulle man vilja belasta någon man ska älska med det?
Vad fan?
Hoyt, älskling, det här är inte du.
Är du säker på det?
Okej, förlåt, jag bara...
- Nej, nej. - Jag kan inte undgå att känna...
...att du tar ut dina känslor på mig och det är inte rättvist.
Om du inte bara skojade om min barndom...
Från: Violet Skynda dig
...kunde du se att planera familj inte är nåt för mig nu.
Hörni, jag måste gå. Fan.
- Jag följer med. - Nej, det är polisarbete.
Aldrig att jag är en minut till här i huset.
Hallå, Brigette, vänta. Brigette!
Hålla, Brigette, du kan inte följa med.
- Det är jävligt farligt. - Det skiter jag i.
- Hallå, Brigette, vi gör ingen stor grej... - Det har du redan gjort, Hoyt.
Andy, Andy, hör på. Jag hittade dem. Vad?
De är hos Violet och de är i knipa.
- Jason! - Hör på, du kan inte vara här nu.
- Vad för slags knipa? - Den hemska sorten.
De är hemma hos Violet i Monroe.
- Monroe? - Brigette, jag ber dig.
- Jag går inte härifrån. - Skit! Vi är i Horton Parish än.
Åk dit, Stackhouse.
- Låt inget hända. - Förlåt.
- Kan du prata med mig, snälla? - Snälla, Jason. Jag räknar med dig.
Uppfattat, chefen.
Sätt på bältet. Fan!
Forskningen kommer att ta längre än vi ursprungligen förväntade oss.
Hur länge?
Kan ta månader, kan ta ett år.
Är det inte samma forskare som uppfann Tru Blood?
Hur är det svårare att syntetisera Sarahs blod än det var?
Hennes blod är syntetiserat.
- Ursäkta? - Inom några timmar...
...efter att vi tog blodprovet var det perfekt. - Så varför...
...trycker vi inte pengar redan nu?
Eftersom, ms De Beaufort-
- vi inte vill ha det perfekt.
De goda människorna på Gillette-
- och jag känner dem väl-
- kan tillverka ett rakblad som håller en livstid.
Men det gör de inte.
Och Energizer kan tillverka ett batteri som går och går-
- och går och går, men det gör de inte heller.
Poängen är att när vår produkt, New Blood, kommer ut på marknaden-
- vill vi inte att den ska fungera för väl.
Vi vill att den ska vara en hälsosam vana.
Inte ett botemedel. Hänger ni med?
Ju kortare halveringstid desto större vinst.
Exakt.
Därför måste vår företagshemlighet-
- fortsätta vara det inom överskådlig tid.
Ingen får känna till den.
- Är det klart? - Det är klart.
Klart som korvspad.
Här, öppna de här.
Okej, ha den är osäkrad.
Och använd den om du måste.
- Vill du att jag stannar i bilen? - Ja.
- Är det säkert med alla H-vampyrer. - Långt ifrån.
Men det är fan så mycket säkrare än inne i huset.
- Okej. - Okej?
Fan.
Har dig.
Förbannat.
- Hej, älskling. - Fan.
Så du har stake nog att vara lojal mot åtminstone en kvinna.
Inser du att jag har fått-
- några av historiens mäktigaste män på knä-
- med en enda blick.
Sköna Helena-
- och Kleopatra var skal.
Vackra att se på men ihåliga de väl hade penetrerats.
Men jag?
Ingen har velat lämna mig när de väl har tillåtits komma in.
Vill du se hur riktigt svek ser ut?
Så som vi brukade göra det?
Ordningen på offren blir som följer.
Wade först, så söta lilla Adilyn-
- kan se pojken hon älskar-
- få sina fingrar avskruvade-
- innan jag skruvar åt skruvstädet-
- och krossar hans skalle.
Sen för dig, min kära feflicka...
...bröstutslitaren som ska användas på dina söta nybildade tuttar.
När den blir varm-
- dras köttet ut så lätt.
Och sen tömmer jag henne-
- men långsamt, för jag har fantastisk disciplin.
Eller hur, Jason?
Det blir ett öde så mycket värre-
- än om du hade gjort slut på henne med hennes systrar.
Åh, oroa dig inte.
Jag gör slut på ditt lidande-
- så småningom.
Men först...
Jag slår vad om att du var oskuld när du förvandlades.
Har jag rätt?
Synd att din hymen alltid läker.
Men nu gillar du det så mycket att du kanske vill ha ett nytt ett knull-
- var tionde minut dagar i sträck.
Så du-
- kan känna smärtan jag kände-
- när du var inuti henne.
Allt jag ville ha av dig, Jason, var att leva i världen utan förstånd, utan intellekt.
En värld där du dyrkade mig som det perfekta varelse jag är...
Kom hit.
- Snyggt skott, kompis. - Jösses.
Varifrån kom den galna kvinnan?
Min värsta jävla mardröm.
Det är okej, jag har dig.
Jag har henne.
Wade.
Är du okej?
Var kom han ifrån?
Hoyt?
Herregud.
Det är okej. Allt ordnar sig.
Jag mår bra. Ingen är skadad.
- Vi kommer att klara oss allihop. - Gudskelov.
Var fan är min pistol?
Hur många gånger har jag sagt åt dig att inte röra mina grejer?
Det är ingen leksak.
Det är karlgöra att fixa dina grejer!
Lyssna på mig, Tror du att du är bättre än jag?
Det är mitt jobb! Det är mitt hus!
Jag svär att jag inte rörde den!
Du säger det, men varenda jävla gång, Lettie Mae...
Jag ser det i ansiktet på dig. Du gör narr av mig.
- Jag gör inte narr! - Jag jobbar hårt för att göra dig lycklig.
Tänker du bära hand på mig? Tänker du bära hand på mig?
Du bar hand på mig, för helsike!
Du tänker bära hand på mig...
Skit i det här. Jag är färdig.
Gör det inte. Nej! Gör det inte. Nej.
- Hör du mig? - Raring, hör på... Nej!
- Jag är färdig. - Nej, gör det inte. Gör det inte, Joe, nej.
Nej!
Nej, gör inte det här.
Nej.
Hur ska jag klara allt det här utan dig?
Jag är ledsen att jag inte tryckte på avtryckaren.
Jag borde ha gjort det långt innan den dagen.
Vad?
Nej, nej.
Det är inte din sak.
Jag var din mamma.
Det var inte du som skulle rädda mig.
Du var en bra mamma.
Jag ville rädda dig, men kunde inte det.
Och efter den dagen förändrades allt.
Jag är ledsen.
- Jag var svag. - Nej.
Hemska saker hände dig.
Det är allt.
Hemska saker hände dig också.
Jag skulle göra det bättre.
Inget mer skuldbeläggande, mamma.
Förlåt dig själv.
Och släpp taget om mig.
Hur då?
Fortsätt leva.
Lova mig?
Jag lovar.
- Varsågod, Tonto. - Är du säker på att du är okej?
Åh, tack och lov!
Jag är så ledsen.
Jag svär på att jag aldrig ska rymma oavsett skäl, pappa.
- Jag lovar... - Ni behöver hålla mun.
Inga fler löften och inga fler ursäkter. Låt oss bara krama er.
- Sheriff Bellefleur. - Hoyt, jag hörde om vad du gjorde.
Tack ska du ha.
Tack.
- Hej. - Hej.
Är du okej?
Ja.
Hör på, det finns inga ord som uttrycker hur mycket jag...
Tack.
Jag är bara glad att jag kom hit när jag kom.
Jag är Jessica.
Jessica, trevligt att träffas.
Jag är Hoyt.
- Hej, Hoyt. - Hej.
Okej allihop. Dags att dra härifrån.
Vi åker hem. Låter inte det bra?
Vi håller ihop nu. Det är nyckeln.
Du, är du okej?
Jag vet inte.
Jo, du vet, Adilyn? Jag skyddar henne.
Vem är hon, den rödhåriga?
Det är... Det är Jess.
Är hon din flickvän?
Ärligt talat vet jag inte vad jag ska kalla henne.
Nej.
- Eric! - Snygg morgonrock.
Var är dina ådror?
Borta.
Är du botad?
Jag kan inte berätta hur-
- men jag letade upp dig för jag ville att du skulle veta att jag klarar mig.
Bill är sjuk.
Vad?
Hepatit V. Han är smittad.
Fan.
Är det något du inte förstår?
Om det finns ett botemedel behöver han det.
- Det finns ett. - Var?
- Det är inte färdigt än. - Vad menar du med det?
Vad det nu än är fungerade det på dig.
Ge mig lite tid att tänka.
Nej, nej, Eric, han är döende.
Det accelererar galet snabbt på grund av mitt blod.
Jag gav det till honom.
- Gryningen kommer. - Det ger jag blanka fan i.
Sookie, jag kommer tillbaka i morgon kväll.
- Jag tror inte att han klarar sig så länge. - Lita på mig.
Stanna här. Jag kommer tillbaka.
Helvete.
Det gick rätt bra.
Jag måste sluta ta dåliga beslut, Jess.
På tal om beslut-
- angående häromnatten...
Det var inte det jag menade.
Nej, det vet jag.
Jag har aldrig tyckt att något vi gjorde var ett dåligt beslut.
Förutom när jag svek dig.
Eller sköt dig.
Eller fick dig inlåst i ett fångläger.
Vet du vad det lustiga är?
Jag kände mig aldrig sviken av dig.
Inte ens när du var en skitstövel.
- Det är bra, antar jag. - Ja.
Såvida det inte är för att du aldrig tog mig på allvar från början.
Nej.
Nej, Jason, det är inte det.
Det är bara det...
Du vet hur våra vägar har korsats fram och tillbaka och tidpunkten...
Jag vet vad du menar.
Att se dig med Hoyt i natt fick mig att minnas allt igen.
Bara hur komplicerade saker är mellan oss.
- Kan jag vara helt ärlig mot dig? - Visst.
Jag känner faktiskt att vår relation är en av de minst komplicerade i mitt liv.
Verkligen.
När jag ser tillbaka på oss-
- tänker jag på alla gånger du fanns där för mig.
När du gav mig precis det jag behövde-
- i precis det ögonblicket när jag behövde det.
- Ungefär som häromnatten? - Ja.
Jag känner att när vi är tillsammans-
- är vi i en liten bubbla som svävar över marken.
Och jag vet att vi inte kan stanna där-
- men det gör det lite lättare att komma ner på jorden igen.
Vad kallas det?
Jag vet inte om det finns någon officiell beteckning.
Men vi kan väl tänka på det som...
...en vacker vänskap?
Ja.
Jag borde gå och vara med Bill.
Det borde du.
Du, Jess.
Jag finns här för dig om du behöver mig.
Ursäkta mig?
Jag ska träffa Eric Northman. Jag är en vän.
På engelska? Pratar nån av er engelska?
Jag talar engelska.
Varför sa du inte det tidigare?
Vad har du för ärende hit?
Jag är här för att träffa Eric Northman.
Du är en väldigt modig flicka.
Modig och korkad.
Det har man sagt mig.
Jag avskyr flaskor. Ha burkar som kan mikras.
Vet inte om det går, ms De Beaufort.
...Sookie Stackhouse. Mr Northman...
Låt oss träffa den här Sookie Stackhouse.
Det är inte meningen att störa.
Jag hoppades bara på en minut ensam med Eric.
Berätta hur ni två känner varandra.
Hon är bara ännu en vampyrälskare.
Jag knullade henne en gång för flera år sen och nu kan jag inte bli av med henne.
Hon kommer tillbaka för mer.
Tja, om det är sant...
...är du en väldigt lyckligt lottad man.
- Hallå! - Mr Gus, du vill inte göra det.
Om den här tjejen bara är ännu en vampyrälskare för dig-
- varför skyddar du henne?
Jag skyddar henne inte.
Men just den här vampyrälskarens bror råkar jobba för sheriffen.
Och om hon skulle försvinna så skulle han komma och leta efter henne.
Han har gjort det förut.
Låt mig ta hand om det här.
Jag förtrollar henne.
Det gör oss mindre sårbara.
Hej, Sookie.
Hej.
Jag trodde jag sa åt dig att inte komma hit.
Jag kunde inte vänta.
Det är ovärdigt dig så som du dyker upp hela tiden-
- och tigger om det, förstår du?
Jag förstår.
Jag vet var du bor.
Jag litar inte på de här två.
Men han jävlas inte med mig, inte nu med det där nere.
Men nåt står fan inte rätt till.
Du kommer aldrig tillbaka hit. Du tar din bil och kör hem.
Och skulle jag känna för att träffa dig-
- kommer jag till dig.
Du träffade aldrig de här männen, du träffade aldrig mig.
Jag träffade aldrig dig.
Utmärkt.
Iväg med dig.
Arlene, är något annorlunda?
För äggen smakar fantastiskt.
- Gjorde du nåt annorlunda med äggen? - Nej, ma'am.
Måste ha fått smak för det bekanta igen.
Kanske det.
På tal om bekant. Hej, Hoyt.
Hej, Arlene.
- Kan jag ge dig något? - Kaffe.
- Är det okej? - Ja, visst.
- Ja. - Ropa om du behöver mig.
Hur klarar du dig?
Har mått bättre.
Jag sov inte en blund.
Inte undra på. Det var en jävla dag igår.
Det konstiga är att jag inte var vaken hela natten och tänkte på mamma eller Brigette-
- vilket jag borde ha gjort.
Det är inget kul att tänka på det jobbiga.
Det är därför jag tillbringar så mycket tid med att inte tänka.
- Ja, du hörde mig. - Ja.
- Arlene. - Japp?
- Kan du ge oss två Miller Lite? - Kommer.
Så ska det se ut.
Du vet, den rödhåriga från igår kväll?
- Jessica? - Ja.
Ja.
Är ni två?
Nej, mr Fortenberry, det är vi inte.
Jag vill inte att du ska få fel uppfattning om mig.
Jag bryr mig om Brigette.
Jag är inte ombytlig.
Det vet jag.
Det är bara att det är något med Jessica som jag...
Jag kan inte skaka av mig det.
Hon har det jobbigt just nu.
Hennes skapare-
- är döende i hepatit V.
Åh, jösses.
Vem är det? Har du nåt emot frågan?
Nej, det är Bill Compton.
- Är det vampyren Bill? - Ja.
Jag har alltid gillat honom.
Han är praktiskt taget den enda riktiga pappan hon nånsin har haft.
Jäklar.
Det är orättvist.
När en bra sak blir förstörd-
- det är definitionen på orättvisa för mig.
Ja, jag vet vad du menar.
Jag vet precis vad du menar.
Jag litar inte på de här två.
Men han jävlas inte med mig, inte nu med det där nere.
Jag kan höra dig. Vad vill du?
Det är Hoyt Fortenberry.
Vi träffades igår kväll.
- Jag är... - Jag vet vem du är.
- Förlåt att jag stör. - Nej, det är okej, jag...
Hör på, jag ska låsa upp dörren-
- och sen gå till vardagsrummet som är ljustätt.
Vill du träffa mig där om typ 10 sekunder?
Visst.
- Hej. - Hej.
Jag försökte inte störa dig. Jag trodde att du sov.
Nej, jag sov inte.
Tänker för mycket antar jag.
Jason berättade om mr Compton.
Jag beklagar verkligen, Jessica.
Tack.
Jag har det här åt honom.
Vad är det?
Jag gick till kliniken.
Och jag är negativ och tänkte att det sista-
- du behöver oroa dig för är att leta upp rent blod åt honom.
Wow, det är... Det är hemskt...
Hemskt omtänksamt av dig.
Speciellt med tanke på vad du har gått igenom.
Jag... Jag hörde om din mamma.
Jag beklagar verkligen.
Tack.
Jag glömmer vilken liten stad det är.
Jag tror att då jag inte fanns där för henne klandrar jag mig själv.
Sen pratade jag med Jason.
Och han berättade hur nära du och Bill står varandra.
Och det slog mig att inte veta när mammas tid var kommen var en...
Som en liten gåva.
Så jag inte behövde sitta och fundera på det oundvikliga.
Och sen tänkte jag på-
- om det fanns något jag kunde göra för dig för att göra det lättare...
Jag försöker inte gå över några gränser.
Vänta, saknar? Saknar du henne?
Ja och nej.
Det är bara det att oavsett hur vuxen man blir-
- eller hur bra man kan klara sig på egen hand-
- så gör en förälders död...
...att man vill gå tillbaka.
Bara gå tillbaka till då man var ett litet barn och...
Och vetskapen om att man var älskad var allt man behövde.
Bara...
Bara gå tillbaka, du vet?
Ja.
Du vet, Bill är inte ens borta än, men jag...
Jag tror jag vet exakt vad du menar.
Jag borde nog gå tillbaka till Brigette.
Solen går ner och allt.
Hur?
Hur länge ska ni två vara kvar i stan?
Vi åker i övermorgon. Jag måste tillbaka till jobbet.
Självklart, just det. Alaska.
Du kommer att finnas i mina tankar.
Du? Var fan kommer du in i allt det här?
Åh, Sookie Stackhouse. Du är ett mirakel.
- Jag visste det från första stund jag såg dig. - Berätta om botemedlet.
Det ska jag, jag lovar. Men först måste du få ut mig.
Så fan heller. Berätta vad du vet.
Det jag vet är att vi...
Du och jag.
...har en chans att ordna fred på jorden för all framtid.
En återkomst till Eden.
Men först måste du få ut mig ur den här helvetiska jävla hålan.
Inget gott kunde komma från ditt prat.
Nej, snälla, gör inte...
Du är en väldigt värdefull ung kvinna.
Även som botemedlet är du fortfarande det jävla problemet.
Men jag tänker inte låta dig förstöra livet-
- för en till person som jag älskar.
Sookie?
- Det finns en bot. - Va?
Det är ett helvete att förklara, men det är äkta. Eric är helt frisk.
- Är du säker? - Till 100 procent.
Jag förklarar för dig på väg till Fangtasia.
Vi måste få upp Bill så vi kan åka så fort solen går ner.
- Vänta, Sookie. - Vad?
Säger du att Bill kommer att överleva?
Ja, det är det jag säger, raring.
Det kommer att ordna sig.
Bill, vakna.
Det finns ett botemedel.
Fick ni någon sömn?
Några timmar. Tack för att du frågar.
Så jag ska hoppa på ett flyg till Dallas-
- men är tillbaka innan soluppgången.
Om du behöver något, säg bara till.
Gör inte nåt dumt medan jag är borta, mr Northman.
Det är det jag behöver från dig.
Ska bli, partner.
Åh, och mina män håller dig sällskap tills jag är tillbaka.
Vad ska vi göra nu?
Vi ska göra något dumt, inte sant?
Jag ska ge lite av Sarahs blod till Bill.
Japp, låter rätt dumt.
Han är sjuk, Pam.
Fick det från Sookie så han blir snabbt sämre.
Självklart händer snabbt. Det är Sookie. Allt hon vill ha måste hon ha nu.
Vilken del av "jag kommer till dig" förstod du inte?
Åh, fan.
Du ser för jävlig ut.
Men tack, Pam.
Minns du mig?
Jag är Jasons demonhora.
Jag är tjejen du försökte få James att våldta.
Jess. Jessica.
Tyst, motgift.
Du ser bra ut.
Tja, jag mår rätt bra.
- Berätta inte för nån. - Det vet du att vi inte gör.
Varsågod.
Gudskelov.
Vad fan väntar du på?
Drick slynan och stick innan vi dör allihop.
Nej.
Jag vill inte ha blodet.